DETTA HAR HÄNT...
De är jämt på mottagningen, till och med i sovrummet!
-Jag får inte ens kissa i fred! -En viktig person vill träffa dig.
-Jag är Kungen. -Förföljer du henne?
Det är min fru.
Nu blir det som förr igen.
Vad är det?
Vad gör du, Suzy? Säg nåt.
Ingen vet att jag hör röster och...
-Jag ska ordna det. -Henry!
Suzy? Suzy...
Suzy!
Rocco? Du är ju död.
Du dog ju!
"Gå igenom denna dörr så blir allt som det var förr."
När då förr?
Var är alla?
"Vad ska vi äta? Inte för mycket kolhydrater."
-"Ska jag beställa sashimi?" -"Ja, den goda."
"Jag har deras nummer."
Vilka är ni?
Vad gör ni hemma hos mig?
-Jag låser. -Javisst...
Är allt som det ska?
Det känns som om...jag har glömt nåt.
-Jag avskyr den känslan. -Jag känner aldrig så.
Nya känslor kan vara nåt positivt.
-Vart ska du? -Lycka till i kväll!
-Tack. Hej då, Linda. -Jag är här. Suze!
-Du skulle hämta Steves kostym. -Steve?
Hej då, Linda.
Du är hemma tidigt.
Prisutdelningen är i kväll.
Jag har fixat middag, så hoppa in i duschen.
Otroligt att du kan läsa tidningen upp och ner.
Jag tittar bara på bilderna.
Har du sagt hej till barnen?
-Det var riktigt pinsamt. -Hon kom hem för tidigt.
Du är hemsk, Steve.
Vad gör hon hemma hos Steve? Jag måste fixa det.
Fan...
Fan!
-Hur sena blir ni? -Mamma kommer tio hur som helst.
-Tack för att du ställer upp. -Jag har ändå inget annat för mig.
-Mamma låser sovrumsdörren. -Hon är väldigt privat av sig.
-Du borde inte snoka. -Jag är bara nyfiken. Är inte du det?
Hon dyker upp i våra liv igen, flyttar in hos oss-
-och vi vet inget om henne.
Ge henne lite tid. Jag är bara glad att hon är här.
-Hej, Steve. Du ser avslappnad ut. -Tack, Jonqs.
Har du smakat på min osso buco än?
Sanslöst god, en av mina bästa.
Den är god. Var inte så tråkig, jag följer ju med på din fest.
Det är ingen fest, jag ska få ett pris.
Kan du laga en lika god osso buco?
Du vet väl att han ligger med Magda - här hemma? Det var hon som gick nyss.
-Så de nya brösten hjälpte inte? -De var inte för Steves skull.
-De var för min egen skull. -Självklart.
Tänk om du hade lämnat Steve när du köpte lägenheten?
-Jag tänker ofta på det. -Du hade bott i en härlig takvåning.
Du kanske hade haft en passionerad kärleksaffär.
Jag kunde också ha skramlat runt i den stora lägenheten ensam-
-och pratat för mig själv.
Jag har tänkt på det. Det gör jag fortfarande.
Men det är bara en fantasi.
Vet du vad som har hänt?
Kungen sa...
...att om jag gick igenom dörren skulle allt bli som förr igen.
Men vad spökpuckot glömde säga var...
...att "förr" betydde att Suzy aldrig flyttade in i lägenheten!
Hon vet inget om den. Tiden har sprungit ifrån mig!
Potter...
Hör du på vad jag säger?
Om du inte gör det kastar jag mig ut från taket om och om igen!
Vad fasen...?
Det krävs raseri.
Det har jag gott om.
Gratulerar, dr Darling. Ni höll ett fantastiskt tal.
-Tack för dina bakterier. -Ingen orsak.
God natt.
-Du... Åt du av den rökta laxen? -Nej.
Den var faktiskt god. Det var nån slags dillröra på den.
Jag åt nog 15 stycken.
-Vilken skitmusik. -Vänta... Vem är det?
-Det vet jag inte. -Låt den vara på.
Hemskt.
Jag är ledsen. Det är jättegott, men min tand...
-Har du beställt tid hos tandläkaren? -Jag gör det i morgon.
-Det finns en tandläkare vid jobbet. -En riktig tegelsten.
-Zac Hannigan? -Biografin är inte auktoriserad.
Henry Mallet försvann 1983 och förmodas vara död.
-Men kroppen har aldrig hittats. -Du tror att han är död?
Jag har starka bevis för att Henry Mallet bodde i Genève i många år...
Du träffade aldrig Jonquil. Du fick aldrig mina dagböcker.
-Vem är det? -Han var sångare i Verve.
Henry Mallet. Han tog livet av sig.
Vad skulle han tycka om boken?
Han ville nog att jag skulle skriva boken. Han uppskattar nog...
Det måste du säga.
-Hur var det på utdelningen? -Mamma. Du får inte röka inne.
Jag vet. Det betyder inte att jag inte vill röka inne.
-Din belöning. -Mitt pris.
-Hur var det på jobbet? -Lysande.
Vad har hänt?
Jag har aldrig sett dig stå och dagdrömma sen vi återförenades.
Du var inte mycket till drömmare ens som barn.
Jag har känt mig konstig hela dan.
Jag har ett namn eller en tanke på tungan.
Så nära, men ändå når jag det inte.
Den känslan känner jag igen.
Glöm det. Det driver dig till vansinne.
Du är bara trött. Gå upp och lägg dig med din härlige man.
Mamma...
Jag har visst...drömmar.
Självklart har du det. Självklart.
God natt, gumman.
Det är tillräckligt stressande att flytta en mottagning.
Ni är opålitlig som leverantör.
Jag vill avsluta vårt...
-Ursäkta mig...? -Suze! Du är här.
Du kom hem.
Jag kom...
Vem är ni?
Suzy Darling - dr Suzy Darling. Jag äger lägenheten.
-Hyresvärden. -Hade vi bestämt möte? Vi äter.
Nej, det hade vi inte. Jag ville bara se så att allt var till belåtenhet.
Vi är väldigt nöjda.
-Underbar utsikt. -Ni får avtala tid för ett möte.
-Ni bryter mot kontraktet. -Jag ber om ursäkt.
Men när ni ändå är här... Varför går en katt in i lägenheten?
Hej, kissen.
Känner ni katten? Jag är allergisk mot katter. Jag kan inte gå nära dem.
-Det hjälper inte att vi kör ut den. -Det är oacceptabelt.
-Jag ska prata med förmedlingen. -Ta med er katten nu.
Kom, kissen.
Ledsen!
Toppen... Nu får jag följa knäppskallen Suzy hela dan-
-och sen åker du hem till Steve. Det blir samma sak i morgon-
-i övermorgon och dan därpå - varenda dag.
Slutet på en era, pappa.
Vänta tills du får se den nya mottagningen. Den är fantastisk.
Naturligtvis.
Fyra behandlingsrum, tre nya tandläkare. Det är så spännande!
Ny mottagning? Ska du flytta?
Svårt att fatta, va?
Jag blev tandläkare för att få din uppmärksamhet. Har jag fått det nu?
Om du flyttar härifrån får jag aldrig träffa dig mer.
Det är lite tråkigt att flytta. Men livet är ingen busshållplats.
Vad har jag gjort?
Vad ska jag ta mig till, Potter?
Du blinkade åt mig igen. Jag såg dig.
Du skrattar åt mig, eller hur?
Potter, vad fasen...?
Det var droppen.
Jag har fått tre klagomål den här veckan. Nu ringer jag veterinären.
Han ska skära bort din aggressivitet.
Till dess vill jag inte höra några klagomål från tyskar eller nån annan.
Jag är här.
Nog fan är jag här.
Tjenare, Rocco. Kul att se dig, din tjuvaktige jävel.
Du höll tyst om att jag hade dött.
Du snodde alla mina pengar och behöll dem själv.
Nej... Inte nu, Rocco.
Nej, Rocco. Gör inte så här!
Inte nu igen! Jag står inte ut.
Rita!
Din man har gått och dött igen.
Suzy...
Hej, Suzy.
-Känner du mig? -Du åker båt till skolan.
Det gjorde jag, det stämmer.
-Vem är du? -Minns du inte det?
-Jag försöker. -Du måste minnas.
-Varför det? -Jag behöver dig.
Jag försöker minnas.
Henry...
Hallå där.
Så du tar dig en lur?
Jag tänkte att vi skulle skåla för den nya mottagningen.
Så... Vem är Henry?
-Henry? -Du drömde om honom. "Henry..."
Jag känner ingen Henry.
Linda!
Du vet vad man säger - drömmarna är själens spegel.
Skål.
Jösses. Stackars Rocco.
En patient som inte flyttar med till nya mottagningen.
Han var en trevlig gammal man.
"Ögonen" är det!
Ögonen är själens spegel, inte drömmarna.
Vad tror du händer när vi dör?
Jag är inte särskilt religiös. Men jag gillar kyrkor.
All konst på dem. När jag åker till Europa går jag jämt i kyrkor.
Så vackra.
Oftast är det gratis inträde också.
Bäst att du ligger lågt, Potter. Pojkarna vill kapa dina kulor.
De lurar in dig i en låda, lockar dig med kycklingbröst.
Rocco har gått och dött - igen.
Drog i väg i sin taxi till den eviga festen.
Jag ville inte skrämma honom, det bara blev så.
Vad ska jag göra?
Suzy flyttar. Jag kommer aldrig att träffa henne igen.
Jäpp. Henry Mallets andeliv barkar åt helvete.
Hej.
-Kan du se mig? -Ja, det kan jag, Henry.
Hur vet du vad jag heter?
-Det kan inte vara sant. -Jo.
-Du är Potter. -Ja. Det är så jag kallas.
-Du är en människa! -Var. Nu är jag det - tills vidare.
-Så du är ingen katt? -Jo.
-Det är lite förvirrande. -Det kan man lugnt säga!
Förlåt.
Jag... Förlåt...sir.
Stressa inte.
Jag var människa en gång för längesen.
Jag dog, men sen blev jag en katt.
Hur fan går det till?
Jag tror att jag blev katt för att jag, för det mesta-
-var snäll och hygglig.
Jag är vrålhungrig.
Förstår du vad jag säger när du är katt?
Hur blev du människa? Det är lysande!
-Hej. -Hej. - Kissen!
Potter... Han kunde se dig.
Lådan... Var den avsedd för mig?
Jag älskar pojkarna. De skulle aldrig göra så mot mig.
Kyckling.
Jag följde med dig för att skydda dig. Men du har bara svurit åt mig-
-och förstört mitt anseende.
Du fick pojkarna att tro att jag stökade till det hos dem.
Det var inte jag. Det var du som stökade till det.
Nu vill de kastrera mig.
-Jag är ledsen. -Var inte nedlåtande.
Jag försöker fortfarande greppa situationen själv.
När vi gick genom dörren förändrades allt, men det är inte som förut.
Tänk dig...att Suzy aldrig flyttade in här-
-och aldrig lämnade sin man. Det är där vi är.
-Va? -Kungen sa en slags sanning.
Men du lyssnar aldrig ordentligt.
-Och nu är dörren borta. -Ja.
Vad är det för koppling-
-mellan tandläkaren och dig?
Det började inte så bra.
Men sen började vi bygga upp en relation...
Jag vill inte veta hur du känner det! Det skiter jag fullständigt i.
Vad knyter er samman?
En bok? En ring?
En medaljong. Medaljongen.
Var är medaljongen? Tänk efter.
Hon har aldrig flyttat in i huset och hon bär den inte nu.
Den måste vara i hennes hus.
Du måste hämta medaljongen. Sen håller ni i den och i varandra.
Det borde rätta till allt.
Du kan gå in dit. Du är en fri människa...katt.
-Du hämtar medaljongen i Steves hus. -Nej, nej.
Det är för svårt. Världen är full av vassa kanter.
Jag har inga pengar till droska eller bil.
-Var bor Steve? -Det vet jag inte.
Du kan fråga Suzy.
"Hej, tandläkaren. Var bor ni? Kan ni ge mig pengar till taxi?"
Hej. Ni har inte sett en rödspräcklig katt?
Hej. Är er katt bortsprungen?
-Han har inte synts till på hela dan. -Ni måste vara fäst vid honom.
-Ja, han är jättefin. -Är han? Så roligt.
Kan ni ge mig lite pengar?
Jag har inga på mig. Tyvärr.
Det gör inget. Det är ingen fara!
Det skulle funka.
-Hej då, mamma. -Barnen. De går till Steves hus.
Okej...
Du tappar bort dem.
-Vad är det? Vad är det nu? -Inget.
-Det är bara världen. -Snabbt! Du måste vara snabb.
Det är bara den dumma världen.
-Hej, mormor. -Vem har haft en hemsk dag?
Alla som vill ha pizza till middag räcker upp handen.
-Det låter bra. -Hjälp mormor upp, hjärtat.
-Hur mår du? -Inte så pjåkigt.
Helen? Är det du?
-Suze... -Va?
Flytta inte.
-Försök minnas, snälla. -Henry...
-Vem är Henry? -Jag är Henry. Jag står ju här.
Missta aldrig känslor för sanning.
Har du nånsin undrat vad som kunde hänt om du träffat nån?
Nån som såg dig som den du var?
Jag har drömmar.
Okej, då går vi.
Upp med händerna!
Hej...
Är du ute efter mina grejer? Går du bara in här och snor grejer?
Upp med händerna!
Okej. Det är under kontroll.
Lugnt och fint - sätt dig.
Steve!
Steve, älskling! Jag visste att hon skulle komma på oss!
Steve... Är det en av dina...sexgrejer?
-Skämtar du? -Vi gick för långt den här gången.
Du kanske ville bli avslöjad.
Du är störd och kommer att hamna i fängelse.
Homosexualitet är inte olagligt längre.
Du tror att du är smart.
Men vem är det som är bunden?
Stanna här, Suze.
Gå inte för nära. Jag ringer polisen.
Jobbar du ensam, eller...
...är det nån mer här?
Suzy!
Jag är...väldigt gammal.
Inga detaljer, tack. Steve gör vad han vill.
Det handlar inte om honom. Jag är inte Steves älskare.
-Jag är här för din skull. -Okej.
Suzy... Har du känt dig konstig i dag?
Som om du har glömt nåt-
-som om nåt inte stod rätt till?
-Säger namnet Henry dig nåt? -Vem är du?
Är allt väl, Suz? Jag säkrar bara området!
Det är ont om tid. Ta medaljongen som ligger i min ficka.
-Steve har surrat fast mig stenhårt! -Han seglar.
Jag ber dig! Den ligger i fickan.
Snälla.
-Den är min. -Ja. Den har stor makt.
Den knyter dig till personen som gav den till dig.
Suze... Gå bort från galningen.
Henry...behöver dig.
Kom...
Spelet är slut.
Steve... Låste du dörren? Vad var det som lät?
Vem är Henry?
-Du skulle berätta nåt. -Du är väldigt mäktig.
Du är...som en drottning!
Nåja... Väldigt speciell!
-Nu kommer polisen! -Polisen?
Den här vägen.
Låt poliserna komma fram. - Killen är klart rubbad.
Den här vägen. Kycklingen är en del av brottsplatsen.
-Är allt väl med ungarna? -De sover.
-Skumma Helen? -På sitt rum. Hon är inte skum.
-Har nåt blivit stulet? -Nej, inte vad jag kan se.
Suze... Du förstår väl att jag aldrig har sett galningen förut?
Javisst. Är du okej?
Ja. Jag känner mig riktigt laddad.
Min egendom, min borg... Jag försvarade den mot hyenorna.
Jag använde min mandom. Nu är min mandom redo...baby.
Jag vill ha lite action!
Då måste jag borsta tänderna.
Visst.
Jag kommer och tar dig. Och jag tänker ta tid på mig.
Steve...
Hallå? Ja.
Jag förstår.
Ja, det går bra. Jag kommer ner med en gång.
Det är jätteakut.
Skitsnack!
-Hur lång tid tar det? -Jag kommer så fort jag kan.
-Mamma. -Vad gör du uppe?
-Det är ett akutfall. -Jaha. Precis som förr i tiden.
Med din pappa. Intressant medaljong.
Jag fick den när jag var åtta - av ett fyllo på båten till skolan.
Det minns jag inte.
Det var efter att du hade gett dig av.
Naturligtvis.
Tycker du att jag är lycklig?
Du har ett fint hus, två härliga barn och en lyckad karriär.
Du har mycket att vara tacksam för.
Jag är tacksam. Det känns bara som om...
-Som om det saknas nåt? -Ja.
Jag är glad att du hittade oss och att du finns här för mig och barnen.
Det är jag också.
Jag är också glad.
Hej då, mamma.
Du säger att jag drömmer Du säger att vi drömmer
Du säger att jag drömmer
Och att det bara var ett spel med ljus
Och att det bara...är...var...
Att det bara är ett spel med ljus
När världen skilt oss åt
Och allt man vill är gömma sig
Jag är rädd för att försvinna
Men jag kan aldrig nånsin lämna dig
Potter!
-Du sköter dig väldigt bra. -Tack. Det gör mig faktiskt lugn.
Suzy... Medaljongen. Bingo!
Adam, nu kommer du att känna ett tryck och lite ryckande.
-Gör jag rätt? -Ja. Det är bra.
Vad fan...?
Kom igen...
-Gör jag rätt? -Ja.
Ja!
Den är ute!
Vilken lättnad, va?
Du säger att jag drömmer
Att det bara är ett spel med ljus
Jag är rädd för att försvinna
Men jag kan aldrig nånsin lämna dig
När världen skilt oss åt
Och allt man vill är gömma sig
Ingen här kan se oss
Och ändå ser jag bara dig
Henry... Det är ju du!
Tack, Potter. Tack, livet.
Tack, universum.
Vad hände?
Vi förflyttades till en annan tid när du inte bodde här.
Du var fortfarande en stel, kufig tandläkare.
Du kunde inte se mig. Och du hade löjliga...
Jag vet! Nu minns jag alltihop.
Joan Dart levde.
Och mamma var där! Hon lever, Henry.
Inte riktigt vad ni hade väntat er?
-Vet du vad? Fan ta dig! -Det är inget jag kan styra.
-Fan ta dig! Hur länge var jag borta? -En minut, kanske.
-Suzy, jag är så ledsen. -Vad såg du, Henry?
Sluta. Sluta, sa jag.
Okej...
Jag lärde mig nåt om mig själv. Lyssna noga.
Hädanefter pratar ni inte om inte nån tilltalar er.
Ni visar er varken på mottagningen eller i min takvåning.
De som följer reglerna får privilegier.
Samtal till släktingar, DVD-kvällar-
-och andra väldigt trevliga saker.
Okej?
God natt. Nu går jag hem till mig.
-Vad tyckte du? -Mycket imponerande.
Ställ frågorna om din mamma.
Min mamma? Hon är ju försvunnen.
Nej, nej. Frågorna...snälla.
Älsklingsfärg?
Min är lila, din är grön-
-och hennes måste vara...röd.
Vad heter du?
Pappa kallar mig "V", du kallar mig gumman...
...och...
...hon skulle kalla mig...
Hjärtat.
-Hjärtat? -Ja. Tycker du om det?
Ja.
Nå? "Om vi hittade min mamma..."
Om vi hittade min mamma, vad skulle du kalla henne då?
Mormor. Helt klart mormor.
Det stämmer. Du skulle kalla henne mormor.
Översättning: Malin Westhall www.primetext.tv